Text hämtad från www.Undertexter.se
Jag, som är nya killen, Warren. Jag hoppas kunna leva upp till dig.
För efter vad jag hört och sett om dig, ser det inte ut att bli lätt.
Som de flesta av er vet, är jag nyinflyttad från Desmoins-
-med min fru Patty här, och Kimberly, vår bebis på fjorton månader.
Ni har alla fått oss att känna oss så välkomna och Warren-
-du ska känna dig lika välkommen att kika in på kontoret när helst du önskar!
Faktiskt, vi har ju diskuterat sista veckorna här,
-så jag har ett par frågor att ställa om våra produkter.
Som den nya universala livspolicy vi ska inleda nästa månad.
Och... hur som helst, skål för dig, Warren.
Du Warren.
Vad tycker du om de här små grabbarna som tar över egentligen?
Jag tycker det ser ut som någon slags komplott, jag.
Jag har känt Warren, förmodligen längre än de flesta av er levt.
Warrens och min historia är gammal. Mycket gammal.
Det är antikt.
Hur som helst så vet jag något om att gå i pension.
Vad jag vill säga här, högt Warren, så att de här unga höjdarna kan höra,-
-är att alla presenterna där borta, inte betyder ett jäkla dugg.
Den här middagen betyder inte ett jäkla dugg.
Inte heller den sociala säkerheten eller pensionen något.
Inga av dessa ytligheterna betyder något.
Vad som betyder något, vad som verkligen betyder något Warren-
-är att du ägnade ditt liv åt att göra något betydelsefullt.
Att vara produktiv, och att jobba för ett fint företag,-
-ett av de största i landet inom försäkringsbranschen.
Att bilda en fin familj, ha ett fint hem, att bli respekterat av samhället-
-att ha underbara, varaktiga relationer.
Att vid slutet av sin karriär kunna blicka tillbaka och säga-
-"jag har gjort mitt", och han kan pensionera sig i ära-
-och njuta av rikedomar långt utöver de monetära.
Så, alla ni unga människor här, skåda en mycket rik man.
Jag älskar dig, min vän.
Jag kommer strax.
- God kväll. - En Vodka Gimlet, tack.
Hallå?
Hej, älskling.
Ja, vi kom just innanför dörren.
Ja det är han, vänta lite. Det är till dig Warren, det är Jeannie.
Jeannie? Hur står det till?
Allt gick bara bra, ja. En trevlig tillställning.
Jag vet, men tänk inte så mycket på det. Du har annat att tänka på.
Det kommer vi märka, hur som helst.
Va? Jaha, "fick jag morgonrocken?", ja.
En riktigt fin gåva, antar jag.
Från dig och Randall. Jag förstår.
Tack så mycket, nu kommer den verkligen till användning.
Det kan du ge dig på.
Hejdå.
-Tackade du Randall? -Ja.
-Vad sa han då? -Jag hälsade via Jeannie.
-Sa du det inte direkt till honom? -Nej.
Varför inte?
-Han kom aldrig till telefonen. -Varför inte?
-Jag vet inte, det bara blev så. -Du skulle ha frågat efter honom.
Du borde anstränga dig. Du kommer att bli hans svåger,-
-och du känner honom knappt. -Jag känner honom väl nog.
Du borde vara mer positiv. Hon ska vara glad att hon har honom.
Ja.
Vet du vad, min far hade inte så höga tankar om dig till en början.
Vart ska du, herrn? Du ser ut att behöva skjuts.
Ja.
Överraskning!
Jag tänkte det skulle vara kul att äta här idag. Prova på det.
Visst.
Är det inte skoj?
En sådan här idé är väl som en gåva i sig.
Vi kommer ha en massa skoj här inne, Warren.
Jo.
Skål för ett helt nytt kapitel.
Mina vänner blir som tokiga när vi är tillsammans. De är galna i dig.
Så ni är båda galna i mig? Slåss om mig då, vinnaren får priset.
Jag är fortfarande sjuk sen senaste kalkonen jag vann.
Gå inte!
Den här kommisarien drömmer om dig. Om er två, ensamma, tillsammans.
Tre minuter på varje höft, för de bakre musklerna.
...innan du känner hans medlidande, eller kanske redan död...
...med Childreach, och vi behöver människor som vill hjälpa till.
För världens alla fattiga länder finns en underbar organisation - Childreach-
-som gör en enorm skillnad, för barn som dessa.
För bara 22 dollar i månaden - 72 cent per dag, kan du bli en Childreachfadder-
-och inte bara få möjligheten att hjälpa ett specifikt barn,-
-utan även hjälpa barnets familj och samhälle.
Tänk dig. Bara 22 dollar i månaden, och en liten flicka-
-som den här kommer aldrig mer behöva oroa sig över att inte ha rent vatten.
Ett barn som detta kommer kunna få möjligeten att gå i skola och växa.
Tack för att ni tittade,-
-men vad tänker ni göra, nu när ni har gjort det?
Nej, medlidande hjälper inte. Svaret är Childreach-
-som hjälper människor i nöd.
Ja. Nej, nu smörar du för mig.
Jag kan inte ta åt mig hela äran för det.
Jag... jag använde faktiskt miniräknare.
Det är min modell det. Okej, hejdå.
Hej! Där har vi honom! Hur är läget, partner?
Helt okej.
Hur står det till med dig då?
Inte så illa.
-Jag kan se att du installerat dig. -Japp.
Så, vad för dig till denna del av staden?
Jag var i närheten så jag tänkte jag kunde ta mig en titt på problem.
Du vet, man kämpar på.
Och så ville jag vara säker på att ni inte har några frågor-
-angående mitt f.d. projekt.
Det ser ganska enkelt ut till en början, men...
Nej då, jag har rätt bra koll på läget.
Du överlämnade allt på ett utmärkt sätt, verkligen!
För jag har varit lite oroad över att jaggått igenom för snabbt på visst ställen.
Det har inte lämnat mig någon ro.
Nej. Min administrationslicens från Drake lär väl värt nåt i alla fall.
Men om något kommer upp så underrättar jag dig, det lovar jag.
Jag måste på ett möte.
Vill du ta hissen ner med mig?
- Visst. - Bra. Skönt att se dig, du ser bra ut..
- Tack. - Har du tränat?
Hej.
-Hur var det på kontoret? -Bara bra. Bra att jag tittade in.
Det visade sig att de behöver lite hjälp av mig.
Vad bra!
Fadderguide
Namn: Ndugu Umbo; Land: Tanzania; Kön: M; Ålder: 6; Född: Okänt.
Med ditt brev ber vi dig överväga att skicka med ett brev till Ndugu.
...brev till Ndugu... ...personlig information...
Käre Ndugu:
Mitt namn är Warren R. Schmidt...
...och jag är din nya fadderpappa.
Vad ska man skriva...? Personlig information...
Jag bor i Omaha, Nebraska.
Min storebror Harry bor i Virginia med sin Estelle.
Harry förlorade ett ben för två år sen i diabetes.
Jag är 66 år gammal och nypensionerad.Jag jobbade som assisterande-
-vicepresident på försäkringsföretaget "Woodmen of the World".
Och... visst fan ersatte de mig med en liten grabb.
Visst, han kanske har en idé eller två och kan knappa lite på en dator-
-men jag kan säga direkt att han inte kan ett dugg om utvärderingsrisker-
-eller hur man sköter en avdelning för den delen, den malliga jäveln.
Hur som helst...
...66 år måste låta mycket för en ung grabb som du-
-och ärligt talat låter det ganska gammalt för mig också.
För när jag ser mig själv i spegeln och ser alla rynkor kring ögonen,-
-det säckiga skinnet och alla ådror, kan jag inte tro att det är jag.
När jag var barn trodde jag att jag på något sätt var speciell,-
-att ödet hade valt mig att bli en stor man. Inte som Walt Disney,-
-men viktig på nåt sätt. Jag läste affär och statistik och ville starta eget.
Skapa ett stort företag.
Se det bli känt, kanske t.o.m. bli riktigt rik.
Jag skulle bli en sån där som man läser om.
Men på nåt sätt gick det inte så, jag fick ju ett toppjobb på Woodmen.
Jag hade en familj att sköta, jag kunde inte riskera deras framtid.
Helen, min fru, hon skulle inte ha tillåtet det.
Men min familj då, undrar du kanske.
Ger de mig inte all ära och tillfredsställelse jag kan önska?
Helen och jag har varit gifta i 42 år.
Varje natt på sistone har jag ställt mig samma fråga:
Vem är den här gamla kvinnan som bor i mitt hus?
Hur kommer det sig att jag irriterar mig på allt hon gör?
Som när hon tar upp nycklarna, långt innan vi kommer till bilen,-
-och hur hon kan slösa bort alla pengar på små töntiga samlingar,-
-och att hon slänger utmärkt mat, bara för att den gått ut.
-och hennes besatthet, hennes besatthet-
-över att prova nya restauranger.
Seafood Buffet. Dit går vi på söndag.
Och hur hon avbryter mig, varje gång jag försöker säga något.
Och jag hatar hur hon sätter sig. Och hur hon luktar!
Hon insisterat i åratal på att jag ska sitta när jag urinerar.
Mitt löfte att alltid ha locket uppe och sätta ner det igen efter mig-
-räckte minsann inte! Nej.
Sen har vi Jeannie. Vårt enda barn.
Hon skulle säkert gilla dig, hon älskar andra språk och kulturer.
Hon lärde sig tyska ganska bra faktiskt.
Hon kommer alltid att vara min lilla flicka.
Hon bor i Denver så vi ses sällan. Vi hörs dock per telefon då och då.
Hon kommer på loven ibland, men inte så ofta som vi skulle vilja.
Hon har som ett beroende av högtekno- logiska prylar som är svårt att lämna.
Hon ska nu gifta sig, så då ser vi väl henne än mindre.
Grabben heter Randall Hertzel. Han är försäljare av något slag.
Jeannie kanske inte riktigt är den allra sötaste,-
-men jag tror att hon skulle kunna få något mycket bättre.
Han är inte alls i samma klass som min lilla flicka.
Jag ska sluta skriva nu, och posta det här brevet.
Herregud, jag tjatar och tjatar. Du vill säkert ge dig av med-
-checken och köpa dig nåt att äta. Så, ta det lugnt och ha det bra.
Vänliga hälsningar, Warren Schmidt.
Jag ska ut och posta ett brev, behöver du något?
Nej. Söla inte.
Vad vill du äta?
En Blizzard med vaniljglass.
Vad vill du ha i den?
Rieces-Pieces och lite cookie-doe.
-Vilken storlek vill du ha? -Medium.
Helen?
Vad har hänt?
Först skulle jag vilja tala om några utgifter här, Warren.
Vi flyttar över alla debiteringar och delar upp dem i kategorier.
Vår profesionella service, balsamering och andra förberedelser av kroppen,-
-kostar totalt upp till 1550 dollar. För våra resurser, personal,-
-begravningsbesök... andra utgifter på kyrkogården... likkistan... totalt 2700.
Slutligen, användning av vår bil med chaufför, kostar 430 dollar.
Har du några frågor på det?
Om jag kör bilen själv då?
Jag vill prata om ilska. Ilska är bra.
Gud kan handskas med det, innan ilskan kommer.
Jag ska berätta varför...
Jag kommer att sakna Helen, hon var den mest underbara, söta, fina...
Jag vet.
Vi ber för dig, Warren. Ring oss om du behöver något, okej?
- Okej. - Jag menar det.
- Jag fattar det bara inte, Warren. - Jag vet Ray.
Hon var... hon var för ung.
Hon var bara så...
Jag vet, Ray. Tack. Du är en god vän.
Sköt om dig.
Du med. Tack för allt.
Vi ses snart.
Snällt av folk att ta med så mycket mat... allt kallskuret.
Det kommer bli mycket över.
Pappa...
Jeannie...
Hon var en alldeles speciell dam.
Jag kommer att sakna henne mycket. Jag saknar henne redan.
Det gör vi alla.
Vi skålar.
För Helen...
...ha det så bra där uppe. Ha det så bra.
Helen, vi älskar dig och saknar dig, för alltid.
Hur är det? Är allt bra?
-Visst. -Är du säker?
Ja.
Det måste verkligen vara tungt.
Jag minns när min moster dog... så overkligt, 4e Juli var det.
Warren, jag vet att det inte är det bästa av tillfällen,-
-men om vi kan prata avspänt några minuter innan vi åker,-
-så har jag något väldigt viktigt jag skulle vilja tala med dig om.
Vad är det?
Det är en investeringsmöjlighet, väldigt intressant.
Jag vill ha dig med från början på det.
Det följer inte ett pyramidschema... många tror det, men det är det inte.
Det är nästan garanterat att du fördubblar din insats, redan första året.
Jag tänker inte sälja vattensängar i all evighet. Jag har planer.
Vi har inte haft så många möjligheter att prata om det...
-Majonnäs eller senap? -Båda, tack.
Rosta inte brödet för mycket.
Kan man få barbecuechipsen också, inte de normalsaltade, de är din mors.
Barbecuechipsen är mina.
Ni kan faktiskt få de normalsaltade, annars slänger jag dem bara.
-Ni kanske kan äta dem på planet? -Visst.
Det är så skönt att se dig.
Jag önskar verkligen att ni stannar ett tag till.
Kan ni inte stanna ett par dagar till?
Kan du inte ringa honom på jobbet? Han förstår säkert.
Vem ska ta hand om mig?
-Här har du din macka. -Jättefint.
Pappa, du måste vänja dig vid att ta hand om dig själv nu.
Ja, jag vet.
Du kanske måste anlita ett hembiträde?
Va? Nej, jag klarar mig. Jag behöver inga fler utgifter.
Några veckor bara då, när du bearbetar sorgen och så?
Det är därför jag ber dig stanna här och hjälpa mig.
Pappa, jag har ju sagt det. Jag önskar jag kunde.
Jag har fullt upp.
Även om jag hade kunnat få mer tid över-
-så har jag ju bröllopet. Det är som ett heltidsjobb, bara det.
Nu när du nämner det älskling, jag... tycker du ska överväga skjuta upp det.
Skjuta upp det? Det går inte, allt är förberett.
Jag tänkte att du kunde utnyttja det här tillfället till att tänka över allt.
Men alla har fått sina inbjudningar.
De respekterar det säkert. Din mor skulle ha instämt med mig.
Nej, mamma skulle inte vilja ändra på nåt.
Saken är den, att jag och din mor har haft allvarliga samtal om er två.
Vad sa hon då?
Bara det att hon älskar dig, och vill se dig lycklig...
Allt det här med Randall, hon ville bara att du inte skulle ångra dig.
-Du borde kanske hålla dörrarna öppna. -Men hon hjälpte oss välja datum.
Jag har pratat med henne i telefon nästan varje dag. Vi har planerat, beställt...
Jag vet faktiskt inte vad du pratar om.
Jag tror inte mamma ville ändra på nåt alls...
Okej, okej, som ni vill. Ni vet bäst, ni två.
God macka.
-Pappa? -Ja?
Varför köpte du en sån billig likkista?
Va?
Jag såg direkt att du köpt billigast möjliga kista. Det kan vem som helst.
Nej, så är det inte. Jag tänkte verkligen på det eftersom du sagt det.
De hade en billigare som jag tackade nej till.
-Menar du en furulåda? -Jag minns inte vad det var.
Hon alltid där för dig...
Kunde du inte slösa lite för en gångs skull?
Vad pratar du om?
Husbilen där ute då, vad kallar du den?
Det är en dyr bil.
Jag ville inte ha den, men vi köpte den ändå.
-Det var helt din mors idé. -Hon sa att hon betalat hälften.
Hon sa att hon fick lov att sälja aktier för att ha råd med den.
Det var hennes eget beslut. Jag kunde tänka mig en minivan,-
-men nej då, hon skulle ha Äventyraren. Hela rubbet.
Vad skulle jag ha gjort då? Sagt att hon inte fick?
Det var hennes pengar. Nej, nej. Där kan du inte sätta mig.
-Jeannie! -Här inne, Randall.
-Var? -Här inne!
Där är du. Vi ska åka om 30 minuter, vi måste packa nu.
Randall, berättade du för pappa om boken?
Just ja, det har jag glömt.
Warren, har du läst "När bra människor är med om saker"?
Nej.
Den är fantastisk, den hjälpte mig verkligen när min dog.
Du borde läsa den.
Jag skickar den till dig när vi kommer till Denver.
Övningsboken också. Jag har gjort de flesta övningarna,-
-men du får plats att skriva bredvid.
Sista utrop för Midwest Express, 420 mot Denver, Colorado...
Adjö, Randall.
Vi ber för dig. Jag ringer dig om den där grejen, okej?
Okej, tack.
Jeannie.
Sköt om dig, pappa.
Den blir fin... Det blir ett fint foto.
Ja, visst. Planet står där ute nu.
Hejdå, pappa.
Vi ses, Jeannie.
-Vi ses om ett par veckor, okej? -Okej.
Hejdå, Warren. Sköt om dig.
Käre Ndugu:
Jag hoppas du sitter ner, för jag har tyvärr lite tråkiga nyheter.
Sen jag sist skrev har min fru Helen, din faddermor, lämnat oss-
-hastigt, p.g.a. en blodpropp i hjärnan.
Begravningen var väldigt fin, och välbesökt.
Jeannie kom hit från Denver med hennes vän.
Folk kom ända från Desmoines och Wichita.
Det var mycket rörande, jag önskar du kunde varit där.
Nu när allt har lugnat ner sig, är det bara jag och mina tanka-
-här i det stora gamla huset.
Jag tror jag nämnt förut att jag protokollförare för Woodmen.
Om jag har en mans ålder, ras, yrke,-
-bostadsort, civil status och medicinska historia,-
-kan jag med stor precision räkna ut den mannens livslägnd.
I mitt fall, nu när min fru dött, lever jag med 73% säkerhet-
-nio år till, förutsatt att jag inte gifter om mig.
Allt jag vet nu är-
-att jag måste göra det bästa av tiden jag har kvar.
Livet är kort, Ndugu. Jag har inte råd att slösa bort en endaste minut till.
Två veckor senare
Det finns inget bättre än ett varmt bad när du är glad.
Nu är du med rätt person också.
Jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig också. Jag har inte kunnat säga det förut.
Jag vill inte tjata.
Men ett liv utan Helen har verkligen vart en utmaning.
Men jag tror att du skulle ha varit stolt över mig.
Japp. Detta hus har nu en annan boss, fast det styrs på samma sätt.
Visst... någon gång kan jag vara lite glömsk, och glömma en måltid eller två.
Men det borde jag väl inte nämna för någon som dig.
Helen skulle inte velat att jag ska sitta och sörja, nej nej.
Hon skulle ha sagt åt mig att skärpa mig.
Så jag försöker hålla mig ute, följa mina rutiner så mycket som möjligt.
Det är väldigt viktigt när man går igenom stora förändringar.
Visst, jag lagar inte riktigt så bra som Helen gjorde,-
-men jag kan nog allt några knep själv.
Det är mycket att göra med huset och så.
Jag antar att jag säljer stället och flyttar till en liten-
-lägenhet, du vet, billigare och så.
Just nu klarar jag mig riktigt bra faktiskt.
Jag kanske skrev lite illa om min fru i förra brevet.
Du måste förstå att det berodde på all press i.o.m. min pensionering.
Jag tänker inte ljuga för dig, Ndugu...
De sista veckorna har vart riktigt jobbiga.
Och jag har varit, du vet... Lite splittrad.
Jag saknar henne. Jag saknar min Helen.
Jag antar att jag inte insåg hur bra jag hade det som hade-
-en fru som hon förrän... hon var borta.
Kom ihåg det, unge man. Du måste upp- -skatta det du har innan det försvinner.
Warren, du skrämde mig. Vad gör du här?
Jag tänkte att du kanske ville ha tillbaks de här!?
Herregud.
Det var så länge sen, Warren... 25-30 år.
Herregud.
Jag trodde aldrig...
Jag kan inte förstå att hon behöll dem.
-Låt oss prata om det. -Du var min vän.
Det var ett misstag.
Du åkte till San Francisco och det gick lite över styr.
Förlåt!
Du har kommit till Moondog Electronics. Om du vill...
Shipment & Receving, det är Jeannie.
Jeannie? Det är pappa. Hur är det?
Hej, jag har fullt upp här. Läget?
Jag har en överraskning. Gissa.
Vad?
Jag är ute och kör. Jag är på väg till dig.
Jag är utanför Grand Island just nu.
Vad pratar du om, pappa?
Jeannie, jag har tänkt. Hur mycket du betyder för mig,-
-och hur lite tid vi spenderat tillsammans de senaste åren.
Plötsligt kom jag att tänka på vad tusan jag gjorde i Omaha,-
-när jag kan vara hos dig.
-Vi borde vara tillsammans. -Vänta lite nu. Kommer du nu?
Om jag kör raka vägen nu, så kommer jag i tid till kvällsmaten.
Jag tror inte det, pappa. Det här är ingen bra idé.
Klart det är!
Kom inte och säg att du inte skulle behöva lite extra hjälp inför bröllopet.
Jag delar bördan med dig.
}Saken är den, att Roberta, jag och Joe har typ allt under kontroll.
Det var fint tänkt av dig, men vi kan väl hålla oss till schemat, okej?
Du kommer hit en dag eller två före bröllopet, som vi har bestämt.
Jag antar att du inte skulle protestera om jag skickade fler checkar?
Pappa, jag har inte tid med det här. Ring mig när du kommer hem.
-Okej? -Visst.
-Jeannie... -Hejdå pappa.
Käre Ndugu:
Hur står det till? Med mig är det bra.
För en vecka sedan bestämde jag mig för att åka till-
Jeannies och hennes bröllopsförberedelser i Denver.
Jeannie bad mig komma tidigare för att hjälpa till,-
-men jag sa att jag behövde lite tid för mig själv.
Jag har bestämt mig för att besöka några ställen jag inte besökt på länge.
Det har hänt så mycket i mitt liv, så att jag verkar inte minnas.
Hela delar av mitt liv, som är helt... borta.
Så man kan säga att jag försökt fräscha upp mitt minne lite.
Min första anhalt var inget mindre än Holdrege, Nebraska.
Jag tänkte att det kanske kunde pigga upp att få se-
-mitt barndomshus, där jag föddes för snart 67 år sedan.
Vi flyttade från Holdrege när jag var i din ålder.
Jag har ofta undrat hur vårt gamla hus ser ut idag.
Lustigt nog minns jag än idag adressen.
Locustvägen tolv. Japp. Locustvägen tolv.
Behöver du hjälp?
Nej tack, jag ser mig bara omkring.
-Jag har bott här. -I affären?
Ja, mitt barndomshem ligger just här.
Sovrummet låg nog här någonstans,-
-vardagsrummet här borta och matsa...
Nåja, det var länge sen. Före din tid.
Mamma älskar dig, Warren. Det gör hon verkligen.
Grattis på födelsedagen, Warren!
Du kommer inte tro det. Vi hade faktiskt en gunga här.
En väldig massa hade förändrats, men det kändes skönt att vara hemma.
Verkligen bra.
Nästa anhalt: Lawrence, Kansas-
-där jag besökte mitt gamla universitet, Kansas University.
Jag hade inte varit där på åratal, så det kändes rätt att åka dit nu.
Jag lyckades t.o.m. leta upp några ungar från mitt gamla kvarter-
Beta Sigma Epsylon.
Därav namnet; som en "Woodman" röjer fram.
Ndugu, du borde verkligen vara med i en studentförening på universitetet.
Efter alla minnespromenader var det dags att leka turist.
Jag åkte till Nebraska, till Brokenbows Historiska Museum-
-för att se på deras magnifika samling pilspetsar.
Senare den dagen träffade jag en riktig indian,-
-eller uramerikan, som de gärna kallar sig själva.
Vi hade ett trevligt historiesamtal, och han fick mig att förstå-
-att detta folk verkligen blivit hänsynslöst behandlat.
Nästa anhalt: Buffalo Bill Codys hus i norra Platte.
Vilken bemärkningsvärd man.
Jag skickar med lite fakta om honom som du kan läsa.
Jag pausade mitt äventyr när jag ville sträcka på benen, se på något särskilt,-
-eller kika på antikviteter.
T.ex., så fick jag häromdagen {y:i]i en antikaffär, fick jag-
-fatt på en fin samling ovanliga Hammelfigurer.
Jag har nog aldrig uppskattat hur otroligt fenomenala de är.
Var och en finns med helt olika utföranden.
Helen älskade Hammels.
Hej på dig!
Jaha...?
Jag sa, hej på dig.
Hej på dig själv.
John Rusk, Eau Claire, Wisconsin.
Warren Schmidt, Omaha.
Jag hoppas att jag inte stör dig-
-men jag såg att du har en ny Adventurer.
-Det stämmer. -35 fot, eller hur?
Det stämmer.
Vilken pärla, va?
Ja, jag är rätt nöjd med den.
"Tillåtelse att gå ombord, kapten!"
Vad menar du?
Kan jag få ta en titt inuti?
Visst, kom in bara.
Tack!
Herregud, vilken plats det är här.
Det blir väl en stor skillnad med de här, va?
Du håller det rätt rent här, herrn.
Jag har bara varit ute en vecka.
Skojar du, är det första resan?
-Ja. -Och du reser helt ensam?
Herregud, du måste komma över på middag, det här måste vi fira.
Min Vicky är en jäkel på att laga mat.
Om du inte är upptagen?
Jag ska titta i min kalender.
Hej på dig.
Hej på dig!
Kom in bara.
-Mitt är Vicky Rusk. -Warren Schmidt.
John är så glad att han träffat dig.
Det behövde du inte ha gjort.
Det luktar underbart.
-Jag hoppas att du gillar biffstuvning? -O, ja.
Hej, där är du ju.
-Hur är läget? -Fint, ska jag ta din jacka?
Visst.
Så där ja.
Är det något som brinner?
Nej, jag har bara tänt några tändstickor.
-Ska vi gå in till vardagrummet så länge? -Visst, det alldeles strax klart.
-John, Warren har tagit med öl. -Tack ska du ha Warren.
Sätt dig.
Du kan ta den stolen där.
Jaha, vad sysslar ni med hemma i Eau Claire?
Min bror och jag har en skoaffär.
Det är en berömd sko.
Tja, folk kommer ju alltid att behöva ha skor.
Vicky är en jobbar som terapeut.
Det är våra dagjobb kan man säga. Och du då?
Jag sysslade med försäkringar, men jag är pensionerad nu.
Okej, middagen är serverad.
De här var ett par som vi träffade i Kansas.
Kom du ihåg när jag berättade om killen med ett träben?
Vi älskade dem, vi tillbringade en hela vecka med dem i Kansas.
Det här är Roger och Denisse och deras döttrar.
-Är Denisse eran äldsta? -Nej, Denisse är i mitten.
Och de här småttingarna är Katie och Slawn.
En flicka som heter Slawn. Det har jag aldrig hört förr.
Inte vi heller.
Har du några bilder på din dotter med dig?
Nej, inte på mig.
-Har du ingen i din plånbok? -Nej.
Men jag har nog en på George Washington.
-Eller Abraham Lincoln. -Vem?
Vi har lite dåligt med drickbart.
Jag går och köper lite öl åt oss, klarar ni er?
Ja, visst.
Kommer strax!
Det här är ett kort som vi skickade i julas, är det inte sött?
-Förtjusande. -Och det här är deras julklänningar.
Ni har allt en riktig fin familj.
-Du och John måste vara lyckliga. -Ja, det är vi verkligen.
Warren, skulle jag kunna få fråga en sak?
Visst.
Du håller ditt humör uppe rätt bra, trots allt som du har nyss gått i genom.
Jag vet att vi nyss har träffats-
-men jag har bra instinkter när det gäller folk-
-och känslan jag får från dig är att-
-trots din fina attityd, och positiva humör...
Jag tror att du där inne... är en ledsen man.
Tja, det krävs en del ändringar när man förlorar någon.
Det är något mer än det.
Mer än sorgen efter någon, något djupare.
Som vaddå?
Jag har precis träffat dig, men-
-jag tror att det är ilska.
Tja, ilska... och kanske-
-rädsla? Ensamhet?
Tja.
-Jag är rätt ensam. -Där ser du, jag visste det.
-Får jag berätta något för dig? -Jag lyssnar.
Jag har bara känt dig i drygt en timme-
-ändå så känner jag att du förstår mig-
-bättre än vad min fru Ellen någonsin gjorde.
Efter 42 års äktenskap.
Kanske om jag hade träffat någon som dig tidigare...
Du din ledsna man, din ledsna, ledsna man.
-Du är en ledsen man, eller hur? -Ja.
Bort från mig, är du galen? Herregud, vad är fel med dig?
Jag vet inte vad du har för idéer, men du kan gå härifrån genast!
-Jag är ledsen. -Nej, bara gå!
-Jag visste inte att. -Jag bryr mig inte om det.
-Jag menade inte att. -Gå!
Kan jag få min jacka?
Ut!
Ray? Det är Warren.
Jag vet att vi separerade under tråkiga omständigheter-
-men jag ville bara ringa och säga dig att-
-jag har funderat lite, och sökt min själ, och...
Jag är villig att prata i genom det här, för allt som...
Vill du spara ditt meddelande, tryck 1. Om du vill lyssna på det, tryck 2.
För att radera, tryck 3. För att fortsätta spela in...
Meddelandet raderat, efter tonen spela in ett nytt meddelande, efter det, tryck 1.
Helen?
Vad tyckte du egentligen om mig? Djupt inne i ditt hjärta.
Var jag verkligen mannen som du ville vara med?
Var jag det, eller var du besviken?
Eller var du för godtrogen för att visa det?
Jag förlåter dig för Ray. Jag förlåter dig.
Det var längesedan, och-
-jag vet att jag inte alltid var konungarnas konung.
Jag svek dig.
Jag är ledsen Helen.
Förlåter du mig?
Kan du förlåta mig?
Ndugu, jag måste säga att det har varit en väldigt givande resa.
I morse vaknade jag upp från det onda, och var helt förändrad.
Jag är som en ny man.
För första gången på många år, ser jag saker klart.
Jag vet vad jag vill. Jag vet vad jag måste göra.
Och inget ska få stoppa mig igen.
Förutom den vanliga checken så har jag skickat med-
-något lite extra, som du kan spendera på vad du vill.
Med vänliga hälsningar, Warren Schmidt.
Warren, vad roligt att se dig igen.
-Jag hoppas att jag inte tränger mig på? -Nej, inte alls.
Jag blev så glad när du ringde och sa att du äntligen är här i stan.
Jag tror att det är bra för dig, efter allt du har gått i genom.
Jag skickade ett kort, fick du det?
Ja visst, det var jättefint. Tack.
Men jag vill säga det till dig personligen.
Jag är så ledsen för det med Helen.
Jag träffade henne bara en gång, men vi pratade ofta i telefon efter förlovningen.
Hon var en mycket fin kvinna.
En mycket fin människa.
Tack.
Jaha, vad vill du ha att dricka, du kan säkert behöva en cocktail.
Nej tack, det är bra. Jag väntar tills barnen kommer hit.
Jag ska då ha en Manhattan.
-Vad fan, gör två sådana då. -Okej.
Det var bättre.
Den sista veckan har varit så stressande.
Den enda gången Helen har haft tur, och då menar jag den enda gången-
-var att hon inte fick gå igenom den här veckan med Jeannie och mig.
Floristen, klänningen, släktingar, alla beställning av resor-
-hotellen, brudtärnan, marskalken, tärnorna.
Kan du fatta hur många det är som inte har fått en inbjudan än?
Warren, det finns inget slut på det.
Förresten, vi behöver fortfarande checken till kyrkan.
Nämnde Jeannie för dig?
Vi har behövt den ett tag nu, och det börjar bli lite problem nu.
Roberta.
-Roberta. -Vad?
Jag kan inte få den här jävla skiten att funka, det är något som är fel här.
Ursäkta mig.
Vad är ditt jävla problem?
Det här är ingen hjälp, vad ska jag göra nu då?
Jag ska fixa det, men du måste säga hur du vill ha det.
Jag är ingen tankeläsare.
Jag gör det, jag gör det själv som allt annat!
Stick härifrån!
-Jag är ingen tankeläsare! -Förstår du inte engelska?
Ut härifrån!
Förlåt mig.
Träffade du Larry förra gången?
-Bara kort, ja. -Han är som en liten pojke.
Ända sedan våran skilsmässa-
-tror han att det enda som kan få min uppmärksamhet är att ställa till trubbel.
Jag förstår det, det gör jag, men jag-
-känner mig ledsen för hans skull.
Min första man var precis på samma sätt.
Men han var verkligen en skithög visade det sig.
Randall, han vet hur man ska behandla en kvinna.
Ärligt talat, tycker inte du att han är speciell?
Tja, jag vet att Jeannie tycker det.
Det hjälper ju alltid, eller hur?
När jag hade min hysterektomi, så var han inte ifrån mig en minut.
Inte en minut!
Folk brukade höja sina ögonbryn, för att jag ammade honom tills han var fem år.
Då brukar jag säga: "Se på resultatet".
Jag uppfostrade en känslig och hängiven pojke.
Som har blivit en känslig och hängiven man.
Och han är rätt stilig också, enligt min mening.
Håller du inte med?
Titta vem som är här.
Pappa, hur är det?
-Bara bra, tack. -Äntligen är du här.
Hej, sötnos.
-Hur var din resa, jag var lite orolig. -Den var bra, tack.
Det var rätt mycket trafik när jag körde in mot staden i dag-
-så jag körde av väg 25 och tog väg
Det var väl något vägarbete eller en olycka eller nåt.
-Så är det i Denver. -Du skulle aldrig se mig på motorvägen.
Nästa gång kör du av väg 25 vid Speer, ta vänster så kommer du fram till Gaylor.
-Okej, det är bra att veta. -Randall, bär ut det här i köket.
Jeannie, jag skulle vilja prata med dig om en sak.
Visst pappa, kan det vänta lite?
Det är väldigt viktigt, jag behöver vara ensam med dig.
Självklart, efter middagen kanske?
Hur går det med dina investeringar? Du ringde aldrig tillbaka.
Ta inte upp det nu.
-Du menar den där pyramidschemat? -Nej det var det inte.
Jag vet bara att jag förlorade
Om du hade varit med lite till hade du sett resultat.
-Du hoppade av för tidigt. -Kan vi byta samtalsämne, tack.
Du hittade ingen som kunde föra det vidare, så det sket sig för mig också.
Du tog inte den tiden som det tar att förstå hur strömsystemet fungerar.
Grundläggande regler, ägandeskap, tillgångar.
Som far över bruden, så vill jag välkomna vår gäst.
Vi vet vem du är, du kommer att få många fler chanser att hålla tal.
-Kan jag få avsluta det här, tack? -Kan man inte få njuta av sin mat här?
Visst, njut av din mat, men jag har något som jag vill säga.
Hur som helst, jag vill bara framföra att vi sitter här runt bordet-
-som en familj för första gången.
Saundra och jag vill hälsa Warren välkommen-
-som har rest en lång väg för att vara här med oss idag.
Warren, vi älskar din Jeannie väldigt mycket.
Jag vill också säga hur stolt jag är.
Larry, du skämmer ut dig själv. Du skämmer ut mig, dig, Saundra.
-Nej det gör han inte! -Saundra, snälla!
Hur som helst så är jag klar. Du avbryter mig när jag var klar.
Varför måste du förstöra en perfekt kväll? Varför gör du alltid det?
Varför måste du vara så negativ?
Jag är inte negativ, jag vill bara ha all uppmärksamhet.
"Jag är inte negativ", är inte det negativt?
Allt vad jag gjorde var att välkomna någon in i vår familj.
Larry, vi känner oss så välkomna nu, tack så hemskt mycket.
Kan du inte bara dricka din jävla mjölk, och hålla käften?
Vi ses i morgon.
-Warren. -Larry.
-Trevligt att träffas. -Tack, och god natt.
Jeannie, jag behöver fortfarande prata med dig.
Ja just det, kan det vänta? Vi har en stor dag i morgon.
Nej det kan det inte.
Ta den tid ni behöver. Jag startar bilen.
God natt.
Vad vill du?
Du gör ett stort misstag, gift dig inte med den här killen.
-Gör inte det! -Vad pratar du om?
Härromnatten hade jag en dröm som var väldigt verklig.
Din mor var där, du var där med Estelle.
Det var inte som ett rymdskepp, snarare en blixt av något slag.
Sedan kom det några konstiga varelser som ville röva bort dig, och vet du vad?
Alla såg ut som Randall. Förstår du?
Och jag hoppade upp och försökte rädda dig.
Pappa, det är okej.
Du bara yrar lite, och mamma finns inte här för att lugna ner dig.
Nej, det är inte på det viset. Jag ber dig att inte gifta dig med Randall.
Den här killen är inte god nog för dig, han är inte ens i närheten.
Jag kan inte låta det här hända, jag tillåter det inte.
Titta bara på dem.
Helt plötsligt så bryr du dig om vad jag gör...?
Du har en åsikt om mitt liv, nu.
Lyssna nu på mig.
Jag ska gifta mig i övermorgon.
Och du ska vara med på mitt bröllop, och du ska sitta där-
-njuta av det och stötta mig, annars kan du vända om och åka tillbaka till Omaha.
Kom tillbaka!
Jag pratar med dig, unga dam.
God morgon, sömntuta.
Warren, vad har hänt?
Det är bara bra.
Jag är bara lite stel... i min nacke.
Jag är okej.
-Har du ramlat ur sängen, jag hjälper dig! -Nej, nej, nej.
Jag ligger bättre på hårt underlag.
Jag vet inte jag, det verkar underligt, att det här skulle hända just idag.
Jag är ledsen, Jeannie. Jag är nog bättre om några timmar.
Vi har kämpat hårt de två senaste veckorna, när du har-
-varit ute på en liten resa. Vi har precis kunnat-
-klara av allting här. Och nu kan inte du göra någonting.
Jag tror att det är sängens fel.
Inte en chans, det är en av de bästa sängen som finns på marknaden.
Det är definitivt inte sängen.
Jag vet inte det jag, jag behöver nog något hårdare.
Okej, då tar vi itu med det här. Pappa, var har du kvittot som jag gav dig?
Kvitto?
För programmen och korten som du skulle hämta.
-Den finns där borta. -Var, var då?
Vid stolen, i jackan.
Randall, då får du hämta dem nu.
Vad menar du, jag måste hämta Bryan och David på flygplatsen.
Jag kan inte göra det, tror du det? Jag kan inte göra allt här, Randall!
{y:b}Jag kan inte göra allting!
Jag vet det.
-Jeannie. -Rör mig inte!
Jag gör det själv. Tack för allt, pappa.
-Jeannie? -Dra åt helvete!
-Någon som är hungrig? -Jag skulle kunna äta upp en häst.
-Duger det med kycklingnudelsoppa? -Underbart.
Finns det något i sängen åt mig?
Ja.
Jeannie berättade om din lilla panikattack som du fick igår kväll.
Och jag kan förstå dig, det här helt normal reaktion.
I början hade jag mina egna funderingar.
Jag har varit med om två misslyckade äktenskap-
-och jag vet vad som funkar och inte mellan två personer.
Jag kan säga dig att de här två ung- domarna kommer att klarar av det här bra.
De har ett bra förhållande.
Själsligt, känslomässigt och fysiskt.
Tja, du vet redan hur bra de passar som vänner-
-visste du att deras sexliv är väldigt aktivt?
Varför mina äktenskap var misslyckade var mest det sexuella.
Och jag är ju en extremt sexuell person.
Jag kan inte hjälpa det.
Sådan är jag, jag fick min första orgasm när jag var sex år i balletskolan.
Hur som helst, saken är den-
-att det har alltid varit lätt att få mig upphetsad och att få orgasm.
Jeannie och jag har mycket gemensamt på det området.
Clifford och Larry var snälla killar, men-
-de kunde aldrig hålla mitt tempo.
Jag vill inte förstöra Jeannies självförtroende-
-låt mig försäkra dig om vilka problem de nu kommer att få i framtiden-
-så kan de alltid lita på vad som händer i sängen.
-Mer soppa? -Nej, jag tror det räcker nu.
Hur går det?
Några mer Alvedon så.
Du skulle behöva nog kunna behöva något starkare, vänta lite.
Jag har dessa kvar sedan min hysterektomi. De har gått ut, men det är nog ingen fara.
Vad är det?
Percodan, jag kan garantera att du om en halvtimme går på moln.
Vid sermonin så vill jag ha bruden och brudgummen stående mot mig-
-sedan vill jag att marskalken och brudtärnan ska gå efter paret-
-men glöm inte att låta dem få tillräckligt med utrymme.
Och fadern till bruden, herr Schmidt-
-kommer att sitta längst fram, precis där.
Herr Schmidt?
Kan du ta plats längst fram, tack?
Om jag kan få framföra en personligt sak.
Jag lärde mig om kärlek av mina föräldrar.
Två fantastiska människor som var gifta i 62 år.
De är här, här i detta rum ikväll, jag kan känna deras närvaro
Hej, mamma. Hej, pappa.
Jag saknar er, och jag älskar er. Varje gång jag ser på brudparet-
-så tycker jag att Randalls och mina föräldrar är rätt lika, och Jeannies...
Du verkar ha återgått till det normala nu, Warren.
Det där du gav mig... wow!
Du måste skriva ner vad det heter åt mig.
Det gjorde verkligen susen.
Jag vet vad du skulle behöva, när vi kommer hem ska du få ett varmt bad-
-och en ordentlig intvålning innan du går till sängs.
Du kommer sova som ett barn.
I morgon kommer du vara som en ny människa.
Hur känns det?
Det är helt otroligt, jag kunde inte ana det.
Det är obeskrivligt.
Sa jag inte det va?
Har du något emot att jag gör dig sällskap?
Det var bättre.
Vilken kväll!
Jag var väldigt rörd.
Jag har varit så stressad de senaste veckorna, så-
-jag har nästa glömt av att min pojke ska gifta sig.
Och din flicka.
Man tänker på det redan när de är små, och nu ska det ske.
Det är ett mirakel.
Jag tänker, att efter morgondagen så är vi alla en stor familj.
Och jag insisterar att du ser det som ditt andra hem.
Jag dukar åt dig vid Thanksgiving och vid jul.
Vi ger inte traditionella presenter på julafton.
Vi tillverkar dem! Vår familj är väldigt kreativ.
Det kan vara en målning, en dikt eller en sång.
Sedan måste du bara följa med upp till Breckenridge.
Det blir bara du och jag medan de andra är i backen.
Här är vi, en som genomgått skiljsmässor och en änkeman.
Låter som ett perfekt par för mig.
Vad är det?
Jag måste gå till sängs nu.
Helt plötsligt bara, vi hade ett så trevligt samtal.
Jag är helt slut, tack Roberta. God natt.
Låt oss bedja.
O store Gud, våra hjärtan är fyllda med kärlek för Randall och Jeannie.
Kärlek är tålamod, kärleken är vänlig.
Kärleken är inte avundsjuk, arrogant eller ohyfsad...
Jeannie, jag ska älska dig alla dagar i mitt liv, och när jag säger varje dag-
-så menar jag varje dag, varje dag betyder alla 24 timmar.
Alla 1 440 minuter, alla 86 400 sekunder.
Randall Hertzel, tager du Jeannie Schmidt som du älskade fru?
Ja.
Jeannie Schmidt, tager du Randall Hertzel som du älskade make?
Ja.
Jag förklarar er nu till make och hustru.
Jag hörde att det vara något i hans röst.
Kommer du ihåg, Randall att du ringde upp mig-
"Jag träffade en tjej i går kväll, kanske låter konstigt för att komma från mig."
"Det här är en brud som jag skulle vilja träffa igen."
Sedan sa du saker som vi inte ska gå in på här.
Det jag hörde i hans röst för två år sedan, har jag fått bekräftat här idag.
Ni är ett härligt par.
Och ni hjälpte mig båda igenom den där saken för några månader sedan.
Det kommer jag aldrig att glömma.
Jag älskar er, jag älskar er båda.
Randall och Jeannie i evighet!
Kan vi få en liten puss, en liten då?
Kom igen, alla här har betalt bra med pengar här.
Jaja, det finns barn här.
Nu vill jag lämna över till, vill ni att vi ska gå eller...?
Jag vill lämna över till den stolta fadern, Warren Schmidt.
Jag fick inte mycket sömn i natt, så-
-ursäkta mig om jag är lite dimmig.
Ni ska veta-
-att idag är en speciell dag.
Vi är här för att markera en korsning för två unga människor.
En korsning där de träffas och nu går fram på en ny väg.
Det är samma väg som förut, men det är en ny väg...en väg som-
Som många vet så förlorade jag min fru nyligen.
Och Jeannie förlorade sin mor.
Helen och jag var gifta i 42 år. Hon dog väldigt plötsligt.
Jag vet att alla vill att hon skulle vara hos oss idag, och jag tycker att det vore-
-passande om jag sa hur nöjd hon var att Jeannie hade träffade någon-
-att dela sitt liv med. En livspartner.
Jag minns dagen då hon sa att någon hade friat till henne.
Vi hade ännu inte mött den här Randall, så vi var förstås lite misstänksamma.
Senare tog hon hem honom till jul, så vi kunde ta oss en titt på honom.
Det var en stor snöstorm ute-
-och Randall hjälpte mig att skotta framsidan, han högg in direkt.
Då kommer jag fram till vad jag egentligen vill säga.
Vad jag vill säga, vad jag verkligen vill säga är-
-tack så mycket, till dig Randall, för att du tar bra hand om min dotter.
Särskilt efter vår förlust nyligen.
Enda sedan jag kom hit för ett par dagar sedan, så har det varit mycket roligt att-
-lära känna Jeannies nya familj.
Roberta, tack för din generositet och gästvänlighet, och för din talang i köket.
Larry, för din underbara elegans.
Saundra, din skicklighet med handarbete är beundransvärd.
Sakerna som du visade mig var väldigt artistiska.
Duncan, jag har inte hunnit lära känna dig, men mitt intryck hittils-
-är att du är en mycket omtänksam ung man.
Alla andra här... Suveräna människor.
Sammanfattningsvis, så skulle jag vilja säga på den här speciella dagen-
Denna väldigt speciella dag.
Är att jag är mycket... nöjd.
Skål.
Käre Ndugu-
Du ska veta att Jeannies bröllop gick utan några problem.
Just nu är de på väg till det soliga Orlando.
På min bekostnad, så klart.
För min del så är jag på väg tillbaka till Omaha.
Jag kör rakt igenom den här gången, förutom ett stopp.
Vid det imponerande monument som korsar motorvägen vid Carnie, Nebraska.
Ett monument som tillstyrker deras mod och vilja för pionjärerna-
-på deras väg västerut.
Man måste se det för att förstå det. Och det fick mig att tänka.
När man ser all den här historien, och när man ser vad folk har åstakommit-
-ser man på det i ett annat perspektiv.
Min resa till Denver är något enklare än hur de reste här förr i tiden.
Modet de visade. De svårigheter som de mötte.
Jag vet att vi är rätt små när man ser det ur ett större perspektiv.
Och allt man kan hoppas på är att man kan göra något för att ändra på något.
Men vad har jag gjort för förändringar?
Vad i hela världen är bättre p.g.a. av mig?
När jag var i Denver försökte jag göra det rätta-
-när jag försökte få Jeannie att förstå att hon begick ett stort misstag.
Men jag misslyckades.
Nu är hon gift med den där skithögen och jag kan inte göra något åt det.
Jag är svag och misslyckad. Det bara är så.
Relativt snart kommer jag att dö.
Kanske om 20 år, kanske i morgon.
Det gör det samma.
När jag dör så kommer alla som kände mig dö också-
-så det kommer vara som om jag aldrig funnits till.
Vilken skillnad har mitt liv haft för någon?
Ingen så vitt jag vet.
Ingen alls.
Jag hoppas att allt är bra med dig.
Med vänliga hälsningar, Warren Schmidt.
Käre Warren Schmidt :
Mitt namn är Syster Nadine Gutiére, från församlingen "Hemliga hjärtan."
Jag arbetar i en liten by i Tanzania.
Ett av barnen som jag tar hand om är lille Ndugu, pojken som du sponsrar.
Ndugu är en väldigt intelligent pojke, och mycket kärleksfull.
Han är föräldralös.
Nyligen behövde han behandling för en infektion i hans öga.
Men han mår bättre nu.
Han gillar meloner, och han gillar att teckna.
Vi vill att du ska veta att han får alla av dina brev.
Han hoppas att du mår bra och lever ett glatt liv.
Han tänker på dig varje dag, och han önskar dig all lycka.
Ndugu är bara sex år gammal, och kan varken läsa eller skriva, men-
-han har ritat en teckning till dig.
Han hoppas att du gillar hans teckning.
Kära hälsningar, Syster Nadine Gutiére.